Intet har kunnet standse Mads Skjern, -
- siden han for 15 år siden kom til Korsbæk -
- for at etablere en lille manufaktur-handel.
Siden har han udvidet til et forretningshus i 3 etager.
Fået flere filialer og egne fabrikker.
Og residerer sammen med Ingeborg i byens største villa.
Daniel er mod sin vilje sendt i lære i Hillerød, -
- og Ingeborgs datter Ellen er blevet gift med Mogens Lamborg, -
- søn af en stor-entreprenør.
Mads har aldrig kunnet glemme, -
- at byens gamle familier modtog ham med mistro og foragt, -
- og at bankdirektør Varnæs nægtede ham økonomisk støtte, -
- da han startede i Korsbæk.
Vicki, enke efter manufaktur-handler Arnesen, -
- er vendt tilbage som lærerinde -
- efter at hendes far, oberst Hachel, er død.
Da Mads har vundet indpas og agtelse i Korsbæk -
- og fået baron von Rydtger som støtte og ven, -
- prøver sagfører Skjold Hansen at ramme Mads.
Skjold Hansen mener, at han kan bevise, -
- at Mads har fremmet et byggeri gennem bestikkelse.
Men Skjold Hansen trækker sagen tilbage, -
- da hans datter lben gifter sig med Mads Skjerns bror, -
- der er direktør for Omegns Banken, -
- som Mads har taget initiativ til at oprette.
Ægteskabet går dårligt.
Det er indgået i desperation, -
- fordi Kristen ikke kunne få Elisabeth Friis, -
- søster til Maude Varnæs.
Forbindelsen blev umuliggjort af familiernes stridigheder.
Besættelsen har igen bragt Elisabeth og Kristen sammen -
- i en modstandsgruppe.
Familierne Varnæs og Skjern mødes på et positivt plan, -
- da Maude Varnæs kører hr. Stein i sikkerhed -
- i grisehandlerens hus under jødeforfølgelserne i 1943.
Og Kristen Skjern sørger for, at hr. Stein kommer til Sverige.
Katrine har også huset kommunisten Lauritz Jensen, Røde.
Han var en af grisehandlerens venner ved stambordet, -
- men er nu 'under jorden'.
Røde er gift med Agnes.
Hun har ambitioner for sig selv og sine to sønner.
I Rødes fravær oparbejder hun en blomstrende forretning -
- med hulsøm, plissé, opmaskning og andre reparationer.
Tjener Boldt har også sine forretninger -
- med at sælge rationerings-mærker til høj og lav i Korsbæk.
Frk. Møhge har efter moderens død midt i en gade-batalje med tyskere -
- gjort sig til slave for overlærer Andersen.
Fra sit køkken observerer Varnæs' kokkepige Laura -
- tidernes hændelser og prøvelser.
Der er etableret tysk vagt i Varnæs' baghave, -
- så sabotører ikke igen skal bombe det garageanlæg, -
-som Skjold Hansen og et konsortium har udlejet til tyskerne.
Haven blev solgt fra i en handel, der skulle skaffe penge -
- til de økonomiske dumheder, Varnæs' bror Jørgen har begået.
Jørgen er nu juridisk assistance for Mads Skjern, -
- der bruger ham til forretninger, han ikke selv ønsker at røre ved.
- Prøv at få det lige. - Umuligt...Celluld!
- Det er, hvad folk kan få. - Det er vel købt hos Skjern!
Man skal være glad, hvis man overhovedet kan købe stof.
Jeg skulle tale med fru Jensen.
- Fejler hun noget? - Forhåbentlig ikke.
- Hun er til dans med drengene. - På Postgaarden?
- Skal jeg sige, De har været her? - Det behøves ikke.
Det stof, der er til rest, skal med i poserne.
Selv en lille las kan bruges til kunststopning.
- Hvor mange skal De have? - To til drengene og to voksne.
- Er Deres mand kommet? - Den er til fru maler Hansen.
To voksne og én til Helle.
- Kommer Regitze ikke? - Nej, hun er på husholdningsskole.
Vil du ikke med? Jeg giver.
Ikke når herren og fruen skal med.
Det kunne du finde på.
En besked til forældrene.
I år forlanges det ikke, at drenge er i matrostøj.
Men vi ser stadig gerne hvide handsker.
Handsker kan afleveres her, så kan andre købe dem.
Mine har både handsker og matrostøj.
- Hvor har du matrostøj fra? - Det er syet af Maries portiere.
- Mine børn skal se ordentlige ud. - Fru Jensen...
Goddag.
- Forstyrrer jeg? - Jeg skal bare hjem.
- Farvel. - Vi ses, Laura.
Er det noget om..?
Der er ingen i restauranten. Skal vi gå derind?
Måske kan vi også skaffe Dem og drengene over.
Til Sverige?
Hvad skal vi dér?
- Vil han gerne have os med? - Det ved jeg ikke.
Men jeg skulle hilse og sige, at han nok skal klare sig.
- Kan han skrive til os? - Nej.
Af hensyn til Deres sikkerhed. De kan heller ikke skrive til ham.
Men hvis der er en besked, så...
De kan hilse og sige, at vi også klarer os.
Det må være godt at vide, -
- at Lauritz Jensen har gjort, hvad han kan mod tyskerne.
Det er det også, dr. Hansen, men jeg gad vide...
Hvilket?
Om Lauritz tænker på, at jeg også har måttet slås for mit og drengene.
Lige så længe jeg har været gift med ham.
Tak for sodavand.
- Hvis De trænger til hjælp... - Jeg mangler ikke noget.
Hvad svarede du?
At vi ikke havde kapacitet til at lave tyske uniformer.
Hvilket er i overensstemmelse med sandheden.
Vi kan sagtens holde produktionen oppe.
Folk sender stof fra hele landet, og vi får fra klædefabrikken.
Der også laver klæde til tyskerne.
Ja, af krads-uld.
Hvis det stod til mig, var der ikke en trævl tilovers til dem.
Klædefabrikken skal jo holdes i gang.
Det er betingelsen, at vi leverer til dem, hvis vi vil have råvarer.
Hvorfor ikke undvære råvarer på de betingelser?
Vi har ansvar over for arbejderne og aktionærerne.
Tænker du aldrig på den dag, krigen er forbi?
Du regner da ikke med, at tyskerne vinder?
Nej, men det kan vare længe.
Hvem siger, jeg er aktionær, når krigen er forbi?
Så har jeg måske kun mine egne virksomheder at tage hensyn til.
Nå, sådan.
- Med hensyn til ansvar... - Ja?
Sådan ét har du også over for banken.
Har bestyrelsen noget at klage over?
Nej, men det kan tyskerne få, -
- hvis de får fornemmelse af det samme som jeg...Nej tak.
Du risikerer at blive skudt.
Du behøver ikke at bekymre dig.
Heller ikke for, at banken kan blive sprængt i luften?
Jo, det var straks værre!
- Bliver du aldrig voksen, Kristen? - Det er måske dét, jeg er blevet.
Vær bare rolig, storebror.
Jeg er glad for, at du ikke også vil sy uniformer til dem.
- Der er noget andet. - Ja?
Hvis du hører om én, der vil sælge sit landbrug -
- ud mod bæltet...
Så vil jeg investere.
Landboerne har det jo udmærket, i øjeblikket.
Ja, men hvis det drejer sig om særlig favorable betingelser, -
- så vil de måske sælge alligevel. Nogle af dem bliver jo også ældre.
Er det dig? Jeg troede, du boede hos Jenny.
Ja, når kørelæreren ikke er der.
- Han har ferie. - Fra hvad?
Er der nogen, der lærer at køre?
Han er i brunkuls-lejerne. Men nu er han hjemme.
- Det er du altså også. - Rolig, jeg flytter derhen igen.
- Jutta er her vel stadig? - Ja, hun er tro som guld.
Det bliver de, når jeg ikke er her.
Ja, det er sært.
- Hvem er det? - MIG!
Årh.
I må hjælpe mig med at finde Viggo.
De har gjort det igen.
De har slået ruderne itu.
- De samme børn? - Ja, cykelsmedens unger.
Har cykelsmeden ikke lige betalt ruderne?
Jo, men de bliver ved, også med at råbe.
- Hvilket? - Det der grimme, du ved.
- Hvor er Viggo? - Har du prøvet i banken?
Nej...Måske er han der.
Dér render han, efter at konsulen er blevet syg.
Han vil måske være formand for bestyrelsen?
- Din far er meget dygtig. - F o r dygtig måske.
Siden de råber 'værnemager' efter jer.
Iben...
Din far har ikke gjort noget, man ikke må.
Se...De skal føre afdansnings-ballet op.
Fru Violet spurgte, om fruen havde noget imod det.
Det er sært, hun ikke spurgte mig.
Bliv nu ikke for storagtig.
Gå hellere ud og se vores nye høns.
Sådan var det ikke ment.
Og fruen sagde da ja til fru Violet.
- Er du syg? - Næh, hvorfor det?
- Du talte med dr. Hansen. - Det var om Lauritz.
- Han er i Sverige. - Så ved du da, hvor du har ham.
Lauritz ved man aldrig, hvor man har.
Var det bedre, han for rundt i landet og lavede ulykker?
Jeg håbede, han dukkede op for at se, at vi havde det godt.
Så kunne I også være blevet skudt.
Hvis de finder ud af det, henter de vel j e r.
Næ, for jeg har sagt, han er stukket af fra os.
Det sagde Sofus Betjent, jeg skulle sige.
- Den tror de på? - Ja.
Det passer da næsten også.
Det er godt, I har komfuret.
Ja, det er et held, vi ikke fik smidt det ud.
Vi har også fået høns igen.
Vi fik 10 kyllinger i forgårs. Jeg skal ud og give dem æde.
Skal du passe dem?
Havde du tænkt dig, at fruen skulle?
- Nej, men stuepigen. - Vi har ikke stuepige længere.
Fru Hansen fra banken gør rent under fruens ledelse.
- Hvor blev stuepigen af? - Det taler vi ikke om.
Rendte hun også med tyskere som hende frk. Hollenberg?
Jeg ved ikke, hvem hun rendte med, men...
Men hvad?
Det er vel ikke nogen statshemmelighed?
Næsten... Vil du vare din mund?
- Hun smittede Helle med fnat. - Av min arm.
Derfor skal vi ikke have stuepiger, så længe det her står på.
Må jeg reservere en dessert til landsretssagføreren?
- Jeg har ingen appetit, Viggo. - Sludder.
To af de der...med pærer.
- Det smager som blæk. - Det er tiderne, hr.
Ja, de får sgu skyld for meget.
- Få løftet fjervingen, Musse. - Men de bliver jo ved, Viggo.
Ikke når jeg har haft fat i cykelsmeden én gang til.
Drik...
Hvis det også var giftigt, så var jeg faldet død om.
- Åh, Viggo, som du kan tage det. - Du kan lære meget af mig.
Ved du, hvad jeg fik ordnet i banken?
- Er du blevet formand? - Skru lidt ned for stemmen.
Vi skal først have konsulen i jorden.
Jeg satte din formue over på dit særeje.
- Vi deler da alting alligevel. - I lyst og nød, ja.
Jeg satte en skilling af til lben.
Det fortjener hun ikke, sådan som hun taler til sin mor.
Iben er fars pige.
- Dav, Esther. Er mor hjemme? - Fruen er i stuen.
Ellen? Det var en overraskelse.
Vi vil bare lægge et påskeæg til Erik.
Vi kan lægge overtøjet i 5 minutter.
I siger vel goddag til far og Daniel?
- Daniel hører man aldrig noget til. - Det er vel din egen skyld?
Han kommer ikke alene.
- Daniel? - Ja.
- Han har en veninde med. - En pige?
Omsider.
Nå, ja... Han er da ikke fyldt 20 år.
Hun hedder noget som frk. Lohse. Hun er også i forretningen.
Amorinerne flagrer mellem draperingerne i provinsen.
Du er da selv fra provinsen.
- Vi skal være i Næstved kl. 13. - Hvad skal I dér?.
Midtvejsmøde med venner fra Lolland.
- Lolland? - De har et gods dernede.
Far bliver skuffet, når I ikke har ventet på ham.
Vi kommer en anden dag. Gud, påskeægget!
Hvor er Erik?
Han er kørt med ud for at hente far og mor.
I bruger også stadig bilen?
Nej, vi har fået en dogcart med hest.
Daniel!
Det er frk. Mose fra vores konfektions-afdeling.
Goddag og velkommen.
Frk. Mose har været som en mor for mig.
Den dér...det er, hvis folk kommer med en habit.
Og den dér, hvis der er mere stof.
Hvad mener De, frk. Mose?
Dét er der ikke mange, der kan.
Han har glædet sig til at vise dem til sin far.
Ja, min mand har jo en konfektions-fabrik.
Kom så, Kvik.
Mormor.
Nå, hvad er dét, Erik fortæller?
At du endelig har fundet dig en pige.
I skal hilse på frk. Mose, som har taget sig af Daniel.
Det er godt at vide. Han er nemlig en god dreng.
Herren er kommet, så...
Den dame, Daniel har med, hedder ikke frk. Lohse, men Mose.
Så kan jeg bedre forstå, jeg ikke kunne finde navnet.
- Hvor? - I telefonbogen.
Det er rart at vide, hvem hendes forældre er.
- De lever næppe. - Hvordan det?
Hun er en ældre dame, som har været sød ved Daniel.
Nå...
Han er dog en mærkelig dreng.
Hvad synes du om Daniels tegninger, Mads?
Dem skal vi nok få brug for.
Det er en af Daniels ideer, at han vil forbedre min smag.
Og en af dine, at du vil forbedre Daniel.
- En faderlig pligt. - Ja, bare man ikke herser.
At rette på sine børn er ikke at herse.
- Du retter da aldrig på Ellen, far. - Det har aldrig været nødvendigt.
Hun er ellers stadig flot kørende, hva'.
- Har du talt med hende? - Hun kørte, ligesom vi kom.
Ellen har været her med Mogens, mens du var i kirke.
Kunne du ikke have bedt hende vente?
De skulle til Næstved.
Så kommer de vel denne vej tilbage?
Det glemte jeg at spørge om, for så kom Daniel.
Ser I noget til brorskabet og konen?
Nej, de har jo deres.
- Ja, hvad dét så er. - Det skal vi ikke spekulere på.
Svigerforældrene, Skjold Hansens, har også noget at spekulere på.
- Det kommer ikke os ved, far. - Det skal du ikke sige.
Jo!
Du kunne godt have aftalt med Ellen om at komme igen.
Folk siger, at Skjold Hansen ligger i krig med alle ungerne, -
- fordi han lejer ud til tyskerne.
- Det vedkommer ikke os. - Hele byen ved det.
Så behøver du ikke at udbrede det, Larsen.
Vi ser jo ikke for meget til Ellen.
Er det min skyld?
Nu skal De se, hvad den her hund kan.
Kvik, det er en tysker.
Det er en tysker.
Det er en dansker.
Det er ikke det skidt, Boldt serverer.
Hvordan bliver din eksamen fra handelsskolen, Daniel?
Det er ikke sådan at sige.
Det er vel blevet bedre med regningen?
Var det ikke en betingelse for, at du kunne bestå?
Joh.
Består du ikke?
Han har ikke fået karaktererne endnu.
Men du venter det værste. Er det dét, du ikke tør fortælle?
Tak for mad.
Kan du for helvede ikke lade den dreng være i fred?
Er det nødvendigt at bande, Ingeborg?
Det kan jo komme over de bedste.
Især når kvinder er ved at komme i den alder, Mads.
- Hvad hentyder du til? - Katrine var fa'me umedgørlig.
Nu bandede morfar også.
Du har været et pattebarn hele dit liv.
Skal vi ikke snakke om noget andet?
Er det rigtigt, at baronessen er ved at blive tosset?
Velbekomme.
Vi var vist også færdige. Nu er der kaffe, frk. Mose.
- Hvor er Daniel? - På sit værelse.
Mor er hos ham.
Hvis jeg må spørge Dem om noget?
Ja, værsgo. Vil De ikke sidde?
Når De nu ser de tegninger, -
- hvorfor er det så så vigtigt, om Daniel kan regne?
Ellers kan man ikke få afgang fra handelsskolen.
Så er man ikke udlært.
Der er ikke mange med afgang, der kan lave den slags.
Næh, men afgang får de.
Måske har Daniel en bedre fremtid, -
- hvis han får lov at fortsætte dét der.
Hvor kan man fortsætte sådan noget?
Der er skoler og lærepladser hos folk, der syr tøj.
- Ja, for piger. - Der kommer også drenge.
De bliver som regel de bedste.
Jeg er glad for, De tager Dem af Daniel.
Men De må opmuntre ham til at lære sit fag ordentligt.
Daniel er kunstner.
De kan spørge hans chef.
Ingen kan dekorere et vindue så smukt som Daniel.
Så er min kollega i Hillerød ikke helt utilfreds med Daniel?
Nej, han er en god dreng og har mange ideer.
Hvis Daniel dumper til handelsskolen, -
- så vil Sand beholde ham, mens han går om?
Ja, men hvorfor lade ham gå om?
Min søn skal ikke være sypige.
Tak for dejlig frokost, Laura.
Vi burde aflevere rationerings-mærker.
Laura strider den gode strid, for at vi kan glemme krigen.
Og æggene er fra vores egne høns.
Min hustru serverede altid syv slags kål.
Frederiks kone var jo så dygtig.
Sådan noget lærer husmødrene vel ikke mere?
Vi spørger Regitze, når hun kommer fra husholdningsskolen.
Hun bliver dernede sammen med et par veninder.
Nye signaler. Hun hader ellers at være der.
Dejligt, at hun er faldet til.
Jeg håber, "kaffen" er drikkelig.
- Er det grydelapper? - Nej, en lap til et slumretæppe.
Et ordentligt projekt.
Jeg skal kun hækle fire. Har damerne ikke fået kædebreve?
- Om hvad? - Nu skal De høre.
Man hækler 4 lapper.
Så sender man én til hver af de 4 navne øverst på listen.
Så sender man 4 breve til 4 nye damer.
Hver af dem hækler 4 lapper.
En skønne dag får man med posten 128 lapper til et slumretæppe.
Misse, jeg trænger til et slumretæppe.
Det her skal være til Emanuel.
Det bringer ulykke at bryde kæden.
- Vil damerne være med? - Ellers tak.
Vi mangler vist ikke slumretæpper.
- Men De? - Jo, hvis Frederik synes.
- Går det bedre med konsulen? - Nu det bliver varmere.
Alle har næsten været syge.
Ja, baronessen på Brydesø er gået fra forstanden.
Det arme menneske.
Man siger, at hun går rundt som et gespenst i natten.
Og sørgeligt også for baronen.
- Nu er der ingen arvinger. - Hvordan?
Søsterens søn, en tysker, var faldet derovre i Rusland.
Han skulle jo have Brydesø efter baronen.
Tyskerne får vist ikke danske godser, når det her er forbi.
Det bliver nok vanskeligt.
"Løn som forskyldt", ville lille mor have sagt...
Der er noget, Frederik og jeg gerne vil tale med dig om.
- Som sagfører. - Sig frem.
Næh, ikke nu... Et andet sted.
Frk. Jørgensen kan ikke få hulsømmene lige.
Hun er for gammel, det skrog.
- Hun kan ikke med de andre. - Det er, fordi hun vigter sig.
Hun kan ikke glemme, hun har været i Damernes Magasin.
Laura begriber ikke, vi vil have hende efter det med Varnæs'.
Vi har brug for damer. Hun skal også leve.
I morgen giver jeg wienerbrød.
De ved godt, det er din fødselsdag.
Jeg har også en pakke.
- Må jeg kigge nu? - Det er ikke helt nyt.
Jeg har aldrig kunnet vente.
Nej, hvor er den pæn.
Tak, Marie.
- Det er din den gamle. - Hvad har du gjort ved den?
Jeg malede den bare. Frede har altid rester stående.
- Men blomsterne? - Det er jo ikke den store kunst.
Hvor er det pænt.
Jeg vil også male én til mig selv.
Der må være tusindvis af gamle bakker hjemme hos folk.
Ja, alting bliver jo slidt.
Hvis vi købte dem op, malede dem og solgte dem?
Det har vi ikke damer eller plads til.
Det kan damer sidde hjemme med. Kan Fede skaffe malingen?
Uh, den lugter af silde-olie.
Malingen kan sprøjtes på.
Så er det bare blomsterne, der skal males.
- Skal vi ikke prøve? - Hvad?
At sætte det i gang, så deler vi fortjenesten.
Goddag, Laura.
Bliv endelig siddende. Det får du brug for.
- Hvad er der? - Det, Misse ville tale om.
Hvad var det?
- Hun vil giftes. - Hvad vil hun?
Er det ikke snarere ham?
Nej, hun vil være frue og vil ophæve sit særeje.
Det er ham. Det gør du ikke.
Han bruger jo alligevel alle hendes penge.
Hvad er så meningen?
Den vordende brudgom vil oprette -
- 'Frederik Andersens fond for pensionerede tysklærere'.
Han har vel også puget penge sammen?
Højst 20-30.000 kr.
Og en nevø skal have fingrene i Misses penge.
Hvor meget ejer Misse?
304.455 kroner og 40 øre.
Jeg har det fra lærer Andersen.
Alligevel skal hun gå i hans kones gamle klude.
Tante Møhge elskede også at puge.
De havde hverken til 'at bide eller brænde'.
- Nu kommer det mest pinlige. - Hvad er det?
Tante Møhges og Misses sidste fælles vilje.
Vi skal arve Misse mod at stå last og brast med hende.
Jeg tænkte nok, at tante Møhge skulle rejse sig fra graven.
Værsgo, min ven.
- Det er fra mor. - Hvad skal jeg med Aftenbladet?
Du skal kigge på side 3.
- Søger De nogen her? - Mit navn er frk. Østengram.
Jeg vil aflægge fru Varnæs en visit.
- Hvornår vil hun giftes? - 2. april.
- 'Slaget på Reden'? - Nej nej.
Tante Møhges bryllupsdag med Fernando...Tillader du?
Hun er over 70, og lærer Andersen endnu ældre.
Han maser også på, men Misse har sine principper.
Frk. Østengram fra Regitzes husholdningsskole.
Kom indenfor, frk. Østengram.
- Jeg synes lige... - Javist.
- Jeg skal vel komme med teen? - Ja, endelig.
Hvad fører Dem på disse kanter i disse tider, frk. Østengram?
Husholdnings-foreningerne bad mig være dommer ved deres stævne.
Dommer?
Ja, i Landbo-ungdommens diplom-konkurrence.
Hvad konkurrerer de om? Gymnastik?
Karlene konkurrerer om at spænde for og radrense roer.
Har De også forstand på radrensning, frk. Østengram?
Jeg holder mig til pigernes konkurrence.
Kartoffel-skrælning og opvask.
En glæde at se, at nogen stadig kan gøre det ordentligt og hurtigt.
Desuden har vi konkurrence i skjorte-strygning.
Konkurrerer man om den slags på husholdningsskolen?
Vi har haft en konkurrence om, -
- hvem der hurtigst kunne pibe en krave.
- Pibe? - Ja, pibe.
Sådan.
For det tilfælde, at de bliver gift med en præst.
Vi får stats-tilskud og har forpligtelser.
Og vi har konkurrence om, hvem der hurtigst kan flå en hare.
En hare med skind på?
Hvis nogen bliver gift med en jæger.
Det har Regitze aldrig fortalt.
Regitze, næh... Hun nægtede at deltage.
Så må vi håbe, at hun ikke bliver gift med en jæger!
- Værsgo. - Tak.
Det er rart at se Dem rask, bankdirektør Varnæs.
Jeg fejler skam ikke noget.
Så var det måske slet ikke tarmslyng?
Tarmslyng?
- Det var Deres hustru jo bange for. - Jeg?
De omtalte muligheden i det brev, Regitze viste mig.
- I hvilket brev? - Det ved De vel bedst selv.
Det var jo derfor, Regitze fik tilladelse til at tage hjem.
Vi giver nødigt fri, men da hendes far var så syg...
Men Regitze ville jo blive på skolen i påsken?
Vi har ikke set Regitze de sidste 14 dage.
Det er på tide, hun kommer tilbage, hvis hendes far er rask.
- Ved De ikke, hvor hun er? - Jeg ventede at finde hende her.
Hvor er hun?
I disse tider, Hans Christian...
Vi må have fat i politiet.
Hvis hun er taget af tyskerne?
- Det var hun ikke i går. - Har De set hende?
Ja, i Aftenbladet for lidt siden.
- Hvad er der sket med hende? - Hun er kåret til 'Miss Vår'.
- 'Miss Vår'? Hvor? - Sådan noget foregår i København.
Det var et velgørenheds-bal, hvis det kan trøste.
- Hvorfor har De ikke sagt det? - Her er jo postyr nok i forvejen.
Og hun bor vel hos Ulrik.
Efter dette... Det håber jeg, De forstår...
..kan jeg ikke modtage Regitze på min skole igen.
Jeg havde tænkt at aflægge Deres kone et besøg.
Vil De sige, jeg kommer senere?
Jeg regnede nok med, at jeg kunne finde Dem her.
Ja, det er jo mit hjem.
De har snart boet her i flere år.
31/2.
- Bliver det ikke trist i længden? - Spørg Deres bror.
Han boede også på Postgaarden, før han fik lejlighed.
Hvad er der blevet af klagen over den pris-inspektør?
Fridenberg? Det er som at løbe panden mod en mur.
Jeg vil ikke finde mig i den mand.
Han roder i mine bøger, generer mit personale.
'Optræder', mens der er kunder i butikken.
- Det gør han alle vegne. - Jeg vil ikke finde mig i det.
Han har aldrig kunnet finde noget på mig.
Det er nok dét, der piner ham.
- Må jeg byde på et eller andet? - Jeg har lige spist frokost.
- En 'flyversjus'? - Hellere en kop kaffe.
Kaffe.
Om De så skal gå til Fridenbergs øverste chef...
Fridenberg er fredet.
Man betaler skat for at underholde personer, der generer erhvervslivet!
Jeg er heller ikke tilfreds med vores tildelinger.
- De må holde Dem til. - Alle holder sig til.
Men ikke alle beskæftiger en overretssagfører med det formål.
- Hvad vil I? - Har De nogle gamle bakker?
Gamle bakker? Vi har snart ikke andet.
- Nogen, De ikke bruger? - Kan du bruge dem?
- Vi vil gerne købe dem. - I kan få dem. Kom...
De skulle jo også gerne have noget ud af at arbejde for mig.
Ja, tørvemosen er ikke længere nogen guldgrube.
- Jeg har også min plage. - Hvordan?
Staten blander sig også i vandindholdet.
Ja, det er heller ikke blevet mindre.
Det var den værste dag i mit liv.
Men de var meget venlige på Nykøbing.
Hun kan få det lige så godt dér som hjemme.
Er det umuligt at passe hende på Brydesø?
Ja, og for farligt.
Hun gik jo ud i skoven om natten.
Hun kunne løbe ind i tyskere, frihedskæmpere...
Hun, som virkede så rolig.
Ingen har vidst, hvad Arendse tænkte.
Men vores ægteskab var ikke værst i de 34 år.
Og der var stil over hende.
Også til at bære over med mig.
Hvorfor slog det hende ud, det med hendes gudsøn?
Det begyndte tidligere.
Hun hadede nazisterne, men elskede sin tyske familie.
Hun blev revet midt over sjæleligt.
Tja, vi andre synes, det er så nemt.
Alt er bare sort/hvidt eller enten/eller.
Se bare den stakkels fru Skjold Hansen, -
- som er i kamp med byens gadedrenge.
Han har altid været grov.
Og konen har vist ikke meget forstand at miste.
Det kan også koste dyrt at være dum og rar.
Især hvis man er gift med en mand, der gør, hvad der passer ham.
- Dav. - Dav, Agnes.
Det har tyndet ud på jeres hylder.
- Alt bliver revet væk. - I har vel noget under disken?
- Sådan er vi ikke. - Lad være, Gudrun.
- Er direktør Skjern kommet? - Nej, ikke endnu.
Nå, nu følger fru Varnæs selv Helle i børnehave.
Der er også grænser for, hvad Laura kan nå.
Jeg har nogle bakker med.
- Til vores byttecentral? - Byttecentral?
Vi tager varer i kommission, så kan andre købe dem.
Sælgerne får pengene minus 15 %.
- Det er ikke så tosset. - Vil du se den?
Nej, jeg vil vente, til direktør Skjern kommer.
Føler De Dem fristet af vores tilbud, fru Varnæs?
Åh, er det Dem.
Ja, de er virkelig nydelige.
Vi vil med glæde sy Dem en model.
Det er virkelig fristende, hr. Skjern.
- Det vil glæde Daniel. - Daniel?
Han har tegnet modellerne.
Det var da morsomt, at han er blevet så dygtig.
Tænk over det, fru Varnæs.
Det var hyggeligt at hilse på Dem, her på min side af gaden.
Det gør vel ikke noget, jeg kommer rendende?
Tværtimod.
Vi kan ikke sælge dem.
- Jeg har jo selv en forretning. - Ja, og nu er den 'blandet'.
- Det gælder om at hitte på. - Mit valgsprog, fru Jensen.
- Hvor mange bakker kan De levere? - Masser. Hundreder.
Folk har bakker.
Jeg kan skaffe flere. Jeg har 3 filialer.
- Kan De sælge så mange? - Masser.
For at bruge Deres eget udtryk.
Det var Maries idé, fru maler Hansens.
Jeg har 30 damer, der maler.
Kender De nogen? Jeg giver 1 krone pr. bakke.
Den er sprøjtemalet. Det giver vi 25 øre for.
Hvad betaler De for bakkerne?
Nogle er gratis... Ellers op til 25 øre.
- Det skulle jeg ikke sige. - Hvorfor ikke?
Vi skulle gerne have 4 kr. for dem.
Nu vil De vel ikke give så meget?
Hvis jeg kan få 7 kr. for dem i butikkerne.
- De er ikke ked af det. - Det er ingen stor avance.
Men pæne ting skaffer kunder.
Så køber de vel noget af det andet skidt?
Netop.
Vil De ryge?
Jeg er jo vant til at handle med herrer.
Jeg ved heller ikke, hvad det er for hakkelse.
Ellers tak. Jeg skal nok gå nu.
Bliv siddende. Fortæl om Deres forretning.
De har jo lavet nogle småting for os.
Det hele begyndte den dag, da Aksel faldt i branddammen.
- Det er en lang historie. - Det gør ikke noget.
Fortæl.
- Værsgo. - Tak.
Chefen er desværre optaget.
Prøv igen kl. 4.
Hun kan vel ikke blive deroppe hele dagen?
- Sådan var det. - Hvor har De pengene?
I Korsbæk Bank.
Fordi jeg har tjent hos bankdirektør Varnæs.
Har De slet ingen planer med pengene?
Jeg vil prøve at købe huset og så rigtig indrette det.
Det er min svigermors hus.
Jeg har ikke sagt noget til Katrine endnu.
Min svigermor sælger aldrig fast ejendom.
Det siges.
Jeg har aldrig kunnet vride noget fra hende.
Det kan jeg måske. Skal vi vædde?
Jeg har aldrig væddet. At vædde er at spille.
Én gang skal jo være den første.
Ja ja.
- 200 kr.? - Hvad siger De?
-I bakker...hvis De vinder. - Jeg vinder altid.
Men held og lykke alligevel.
På gensyn.
- Hvor får man sådan én fra? - Hans Christians gamle blå tøj.
Regitze har fået én af svigermors gamle portierer.
Mine gardiner egner sig ikke.
Vi må have Regitze udstyret, inden hun skal til København.
- Ja, ellers gør Mammy bare vrøvl. - Regitze vil ikke bo hos Mammy.
Du aner ikke, hvor fræk og obsternasig hun er.
Er det gået hende til hovedet, at hun er blevet 'Miss Vår'?
Behøver vi at tale om dét?
Vi har ingen steder at sende hende hen.
Hun kan først studere til efteråret.
Hun skal foreløbig gå til syning i København.
- Hvor skal hun bo? - På Ulriks pensionat.
- Så passer han vel på hende? - Ulrik?
Værtinden fortalte, at han ikke har været hjemme i flere nætter.
I øjeblikket er der mange, der ikke befinder sig, hvor de skal.
- Ja, det må du jo vide. - Alle ved, hvordan studenter er.
Jeg tænkte på Kristen Skjern.
Han sover så vidt jeg ved hjemme.
Du ved, at jeg ikke lytter til sladder.
Men hendes egen mor siger, at lben mest bor hos en veninde.
Så skal det nok passe.
Kommer han her?
Som du ved, spiller vi kammermusik.
Er dét det eneste?
Hvad skulle vi ellers lave, Maude?
- Elisabeth? - Hvad er der?
- Efter det med hr. Stein... - Hvad så?
Jeg opdagede, hvor tiltalende han er, Kristen Skjern.
Ja, bedre sent end aldrig.
Det er en skam, at det hele er blevet så forkludret.
Ja, men nu agter jeg ikke at kludre mere.
- Hvordan skal det forstås? - Det må du gætte dig til, Maude.
Boldt, jeg så godt, hvad De lavede.
Jeg vekslede bare et par håndører.
Ved hvilken foranstaltning er den danske mønt -
- begyndt at udkomme i perforeret papirark?
Det kommer sgu nok, Sofus.
Der er grænser for, hvad politiet kan sidde overhørig.
Og Boldts kunder skal også vare sig.
Hvis du vil spærre alle kunderne inde, -
- så må du leje det store pakhus.
En pilsner. Den dulmer sorgen over tidernes ugunst.
- Ja, det var så konsul Holm. - Nu mangler vi hundeslagsmålet.
Om hvad?
Om hvem der skal være svensk konsul efter Holm.
Det bliver vel ikke afgjort midt i krigen?
Hvis De har tid... Der var lige et par ting.
Det var jo også formanden, vi begravede.
Ja, konsul Holm var banken en god mand.
Men smart var han sgu ikke, vel?
Jeg spytter rent ud.
Hvad med at gøre mig til formand nu?
- Dem? - Ja, De stejler.
Den ene tjeneste er den anden værd.
Hvordan?
Det med Deres bror, det pinte Dem.
Hvis jeg bliver formand, får brormand den ledige post.
- Jørgen? - Ja, for fanden.
Hvad havde vi hænderne til, -
- hvis ikke den ene skulle vaske den anden?
Ville han skaffe Jørgen tilbage til bestyrelsen?
Ja, hvis han blev formand.
Men jeg skal ikke gøre flere handeler med Skjold Hansen.
Men for at hjælpe Jørgen?
Se på monumentet over vores forrige handel.
Hvilket monument?
Det, der står i 3 etager i haven, bevogtet af værnemagten.
Hvordan fanden er det, De vader i det!
Kan I så forsvinde!
Værnemager!
Vil De have Deres gadeunge igen?
- Slip ham. - Skal jeg aflevere ham til politiet?
For hvad?
For at genere min kone. Smadre et vindue!
- Det kender jeg ikke noget til. - Jo, når De ser regningen.
- Hvem siger, jeg betaler? - Jeg har midler.
Hvis jeg ser Deres infame møgunger igen, -
- så skal jeg banke dem..!
Dem hører vi ikke mere til.
Tror du virkelig, Viggo?